Jeg slår dig, hvis du siger noget.
I får min del af høsten. I får det hele, hvis...
Seingbe. Seingbe.
Slavefæstningen på Lomboko
Han er syg. Du skal ikke give ham noget.
Hende. Ikke hende.
Havanna på Cuba
Jeg ville også dræbe dem.
Men de overbeviste nogle af os om, at de ville sejle os hjem.
Mange tak.
Mr. Holabird.
En imponerende beretning. Intrige, bortførelse -
- tapperhed til trods for unævnelige lidelser.
Og alt sammen sandt. Sig mig nu, om dette er sandt.
At visse stammer i Afrika i hundredvis, måske tusindvis af år -
- har ejet slaver.
Oversæt det.
Under hvilke omstændigheder kunne man blive slave i Mende-stammen?
Oversæt det.
- Krig, gæld. - Jeg forstår.
- Og hvor mange står i gæld til dig? - Jeg tror ikke, De forstår det.
Mr. Holabird prøver at skræmme min kollega.
Mende-ordet for "slave" betyder nærmere "arbejder".
Ejer disse arbejdere den jord, de opdyrker? Modtager de løn?
Er de fri til ikke at arbejde, hvis de vælger det?
- Han afhører tolken! - Tolken svarer for vidnet.
- Mr. Baldwin! - Udmærket, mr. Baldwin.
Slaveri, kontraktarbejde...
De kan kalde det, hvad de vil. Begrebet er det samme.
Han er bekendt med begrebet. Det handler trods alt om penge, ikke?
Slaver, produktion, penge. Det er ideen med det -
- hvor det end finder sted. Men jeg er forvirret.
Myrder dit folk rutinemæssigt deres slaver -
- på den måde, du så levende beskrev for os?
Naturligvis gør de ikke det. Hvilket formål skulle det tjene?
At dræbe sine egne slaver er som at brænde sit eget hus... eller hytte.
Hvordan forklarer du dette paradoks?
- Jeg forstår ikke, hvad De mener. - Vist gør du så. Det gør alle her.
Den adfærd, du tilskriver dine bødler, eller rettere dine ofre -
- og følgelig ethvert andet aspekt af dit vidneudsagn -
- giver ingen mening, end ikke for dig selv.
Men tak for historien. Som al god fiktion var den underholdende.
Det var alt.
Kaptajn Fitzgerald, hvad er Deres opgave i Hendes Majestæts Flåde?
At søge efter slaveskibe ved Elfenbenskysten.
Fordi slaveri er forbudt i England.
Alligevel er bortførelse af frie mennesker fra Sierra Leone -
- og ulovlig transport af dem til Den Nye Verden noget, man hører om.
Det er desværre ikke engang usædvanligt.
Hvad i Cinques beretning om hans prøvelser finder De troværdigt?
Hans beskrivelse af slavefæstningen, for det første.
- Et sådant sted findes. - Har De set det?
Det er ikke lykkedes os at finde det. Men meget tyder på, at det findes.
- Hvilket? Rygter? - Rapporter.
Mener De rapporter af den art, Cinque aflagde for os i dag?
Dets eksistens er blevet rapporteret.
Cinque beskriver mordet på et stort antal fanger på Tecora.
Mr. Holabird ser det som et paradoks. Gør De også det?
Ofte, når slaveskibe bliver opbragt, eller tror, de måske bliver det -
- kaster de deres fanger over bord for at skille sig af med beviserne.
De drukner hundredvis af mennesker?
Det virker ikke specielt lukrativt at handle med slaver.
At fange en masse bare for at smide dem over bord.
Det er yderst lukrativt.
Hvis vi blot kunne underbygge Cinques historie...
...med beviser af en art.
Ladningslisten.
Den her? Fra Tecora?
Hvis man ser efter, er der et notat foretaget den 10. maj -
- hvor antallet af slaver om bord formindskes med 50.
Hvad betyder det?
Hvis man ser det i skæret af Cinques vidneudsagn, betyder det følgende:
Tecoras besætning havde groft undervurderet behovet for proviant -
- og løste problemet ved at smide 50 mennesker over bord.
Jeg kigger på samme ladningsliste, og jeg kan ikke se, hvor der står:
"I dag smed vi 50 slaver over bord." Hverken den 10. maj eller andre dage.
Nej, naturligvis ikke.
Jeg kan se, lastens vægt blev korrigeret.
De formindskede vægten. Men det er alt.
- Det er enkel, makaber matematik. - For Dem, måske.
Jeg skal nok bruge pennefjer, papir og en bedre fantasi.
Hvilken vægt vil De så mene, notatet henviser til?
Mast og sejl, måske?
Giv...
...os frihed.
Giv os vor frihed.
Giv os frihed.
Belær tiltalte om, at han ikke kan bryde ind med den slags udbrud.
Giv os vor frihed!
Hvis vi skal have noget, der minder om ro...
Giv os vor frihed!
Han kan ikke råbe "Giv os frihed", mens jeg afhører vidnet.
Giv os vor frihed!
Du behøver ikke lade, som om du er interesseret i den.
Jeg er den eneste, der ser dig.
Det er ikke noget, jeg lader som om. Jeg er begyndt at forstå det.
Deres folk led mere end vores. Deres liv var fuldt af lidelse.
Så blev han født, og alting ændrede sig.
Hvem er han?
Jeg ved det ikke, men han bliver fulgt af solen overalt.
Her helbreder han mennesker med sine hænder.
Beskytter dem.
Her giver folk ham børn.
- Hvad er det? - Han kunne gå hen over havet.
Men så skete der noget.
Han blev af en eller anden grund taget til fange.
Her er han med hænderne bundet.
- Han må have gjort noget. - Hvorfor? Hvad har vi gjort?
Hvad det end var, var det så alvorligt -
- at han blev dømt til døden. Vil du se, hvordan de dræbte ham?
Det er bare en historie, Yamba.
Men se her. Historien er ikke forbi endnu.
Hans venner tog ham ned fra det dér...
Det dér...
De lagde ham i en hule. De lagde et klæde om ham, ligesom vi gør.
De troede, han var død, men han viste sig igen og talte med sit folk.
Og så, til sidst -
- fløj han op mod himlen.
Det er dér, sjælen kommer hen, når man dør her.
Det er dér, vi kommer hen, når de slår os ihjel.
Det ser ikke så slemt ud.
Buakei... løft hovedet.
Alle bedes rejse sig.
Efter omhyggelige og grundige overvejelser -
- finder jeg det umuligt at afvise myndighedernes argumentation.
For mig hersker der ingen tvivl om, at anklager Holabird -
- Hendes Majestæt, dronning Isabella af Spanien -
- og hendes betroede udsending, señor Calderon -
- alle er oprigtigt overbevist om, at de har retten på deres side.
Jeg tror også, at señor Ruiz og Montes -
- måske har en fejlagtig opfattelse af fangernes oprindelsesland.
Et spørgsmål, der er altafgørende for deres skæbne -
- og ligeledes for spaniernes.
Er de født i Afrika?
Eftersom svaret på dette spørgsmål -
- i høj grad vil påvirke rettens afgørelse, stiller jeg det igen.
Er de født i Afrika?
Det tror jeg, de er.
Og derfor... kan Hendes Majestæts krav på at eje dem ikke honoreres.
Det samme gælder løjtnant Meade og Gedneys krav på bjærgepenge.
Jeg giver ordre til øjeblikkelig anholdelse og fængsling af -
- señor Ruiz og Montes...
...af forbundspolitiet for slavehandel!
Og jeg beordrer afrikanerne løsladt -
- og transporteret så hurtigt som muligt på statens regning -
- tilbage til deres hjem i Afrika.
Det lykkedes, Joadson! Det lykkedes!
Covey, fortæl ham det!
Se dem.
Hvad der forvirrer Hendes Majestæt mest -
- er det amerikanske retsvæsens arrogante uafhængighed.
Hvis man ikke kan styre retsvæsenet, kan man ikke styre.
Det er retsvæsenets uafhængighed, der sikrer os vor frihed.
John, det glæder mig, du kom.
Hr. Præsident, senator Calhoun er her.
Jeg var bange for, du ikke kunne komme.
Det behøver De ikke være bange for, hr. Præsident.
Lad mig præsentere Dem for señor Calderon, den spanske ambassadør.
- Sagde De ikke, han ikke kom? - Det sagde han selv.
Forstår De, señor Calderon -
- et voksende antal mennesker i denne del af landet -
- betragter os fra sydstaterne -
- som ikke blot geografisk laverestående.
De lader hånt om, at slaveri er så væsentlig for vor samfundsstruktur -
- at man ved at aflive det også afliver os som folk.
Det er umoralsk. Det er det eneste, de ved.
Og følgelig er vi det også.
Umoralske og underlegne.
Vi er underlegne på ét område.
Vi er ikke så dygtige til at tjene penge.
Vi er ikke så velhavende som vore nordlige naboer.
Vi kæmper stadig for at overleve.
Fjerner man vort hjerteblod nu -
- så ved vi alle, hvad der sker -
- i Norden og Syden.
De bliver herrerne, og vi bliver slaverne.
Men ikke uden modstand.
Senator Calhoun er for beskeden.
Der er et andet område, hvor han ikke er underlegen: Overdrivelsens kunst.
Spørg Dem selv, señor Calderon:
Hvilken domstol ønsker at slå den gnist, der tænder brandstormen?
Hvilken præsident ønsker at være ved magten -
- når alting styrter sammen omkring ham?
Bestemt ingen domstol før denne.
Bestemt ingen præsident før denne.
Så døm os ikke for hårdt, min herre.
Og bed Hendes Majestæt om heller ikke at gøre det.
For den afgørelse, vore domstole og præsident må træffe -
- er ikke, om denne gemene flok afrikanere -
- svang sværdet mod deres fjende -
- men snarere: Skal vi?
Kom, mr. Joadson.
Denne nyhed... Naturligvis er det dårligt nyt -
- men sandt at sige er de måske mere værd for os døde end i levende live.
Martyrdøden, mr. Joadson.
Lige siden de første kristne har vi ikke set nogen stærkere katalysator.
De ved, det er sandt.
Hvad der er sandt, mr. Tappan -
- og tro mig, når jeg siger, jeg har set det -
- er, at visse menneskers had til slaveri er stærkere end noget andet -
- undtagen slaven selv.
Hvis De ønsker at vække et sådant had i et menneske -
- så tal til ham på den måde, så sker det måske.
Vores præsident, vores "store mand", har appelleret til højesteret.
Hvad betyder det?
Vi skal for retten igen.
Jeg ved, det er svært at forstå. Jeg forstår det faktisk heller ikke selv.
Du sagde, at hvis vi vandt sagen, blev vi frigivet.
Nej, nej, nej. Jeg sagde, at hvis vi vandt den i delstatsretten...
Nej. Jeg sagde, at hvis vi vandt i delstatsretten, ville vi gå videre.
Udmærket! Ja! Jeg sagde det!
Jeg sagde det, men det var en fejl! Hvad jeg burde have sagt...
- Jeg kan ikke oversætte "burde." - Er der ikke et ord for "burde"?
Nej! Enten gør man noget eller lader være.
- Hvad jeg agtede at sige... - Ikke sådan, som De mener det.
Prøv at forstå.
Hør efter. Forstå, hvad jeg siger.
Det, jeg sagde til dig inden dommen...
Det, jeg sagde til dig inden dommen, er næsten, som det fungerer her.
- Næsten. - Ja, Cinque, men ikke altid.
Og det er det, der er sket.
Hvad er det her for et sted?
Hvor man næsten mener, hvad man siger?
Hvordan kan man leve på den måde?
"Til Hans Excellence, John Quincy Adams -"
"- medlem fra Massachusetts, Repræsentanternes Hus."
"Jeg forstår på mr. Joadson -"
"- at De er bekendt med Amistad-afrikanernes situation."
"Så ved De også, at vi hele vejen har haft held -"
"- med at fremlægge sagen. På trods af dette og sandsynligheden for -"
"- at Van Buren skulle blive genvalgt -"
"- har han appelleret den sidste, gunstige dom -"
"- til landets højeste retsinstans."
"Som De sikkert ved -"
"- er syv af de ni højesterets- dommere selv slaveejere fra Syden."
"Vi har brug for Dem."
"Hvis en mand på et tidspunkt burde forlade sine daglige gøremål -"
"- og berede sig på at gå i kamp, er det nu."
"Cicero sagde engang i en appel til Claudius:"
"Hele krigens udfald afhænger af én tapper og fremragende mand."
"I dette tilfælde mener jeg, det afhænger af to:"
"En tapper, for øjeblikket lænket mand ved navn Cinque og Dem."
"Venligst, Roger S. Baldwin, advokat."
Mr. Tippings, undskyld mig et øjeblik.
- Svar fra Adams? - Hvad sagde Cinque?
- Han vil ikke tale med Dem. - Vil han ikke tale med mig?
Hvordan går det med dit engelsk? Vel ikke bedre end mit mende.
Cinque, jeg ved godt, du ikke har lyst til at tænke på dette -
- men er du klar over, at jeg er alt, hvad du har?
For nu er det tilfældigvis sådan, da min praksis ligger i ruiner -
- at du er alt, hvad jeg har.
Se. Det er mig. Kan du se det?
Kan du se nålen her? Og den her, Cinque, er til mig.
Trusler på livet.
Nogle af dem underskrevet af mine egne klienter.
Jeg burde sige mine forhenværende klienter, ikke?
Der er endnu en følge af ikke at have et klientel.
Jeg kan sidde her, så længe det kræves, for at få dig i tale.
Du forstod det ord. Frihed.
Så bliver vi bare siddende her.
Cæsar.
Cicero appellerede til Cæsar, ikke Claudius.
Claudius blev først født 100 år senere.
Men De havde én af dem rigtig.
- Er det ham? - Ja, hr. Præsident.
Lås døren op.
Adams har flirtet med antislaveri-folk i 15 år,
men har aldrig taget en med hjem.
- Hvor gammel er han? - Han er for gammel.
Han sover under de fleste samlinger.
Præsident, slumrende kongresmedlem, arresthus-advokat.
Man venter spændt på at se, hvad det næste bliver.
Hvordan mon det er? At vide hele sit liv, sine bedrifter til trods,
- at man kun vil huskes som sin fars søn.
John Quincy Adams vil kun blive husket for sit mellemnavn.
Jeg gad vide... er der noget mere ynkværdigt end en eks-præsident?
Jeg talte om John...
Cinque har bedt mig om -
- at spørge Dem, om De har overvejet spørgsmålet om jurisdiktion.
Eftersom de kaprede skibet så langt ude på havet -
- og eftersom hverken Spanien eller Amerika ejer havet -
- hvorfor gælder traktaten så?
Fortæl, at traktaten ikke anerkender nogen begrænsninger af den art.
- Han vil spørge mig hvorfor. - Fordi jeg siger det.
Undskyld...
Cinque beder mig spørge: Hvis han er Ruiz og Montes' ejendom -
- hvorfor gælder en traktat mellem USA og Spanien så?
Eller deres borgere.
"Eller deres borgere", står der, hvis han absolut skal vide det.
Men det er et godt argument.
Har England nogen traktater med Vestafrika, der har forrang?
Har England nogen traktater med USA, der...
Har USA nogen traktater med Vestafrika?
Har Spanien nogen med Vestafrika? Har Connecticut nogen...
Nej, nej, nej! Hold nu op!
- Løs ham af lænkerne. - Jeg har ordre til at sikre mig...
Løs ham af lænkerne.
Javel, hr. Præsident.
Dette er en phalaenopsis, en sommerfugle-orkidé -
- som jeg har hentet i Kina.
Og dette er en primula fra en engelsk have.
Og denne lilje er fra Sydfrankrig.
Dette er min noisette-rose, og den kom hele vejen fra -
- nå ja, Washington, D.C., men sig det ikke til nogen.
Tag den bare af.
Afrikansk viol. Det var yderst vanskeligt at få fat i den.
Du ved -
- at I skal for højesteret. Ved du hvorfor?
Det er dér, de vil slå os ihjel.
Nej. Jo, undertiden er det også rigtigt. Men...
Det var ikke det, jeg mente.
Der er en anden og vigtigere grund. Skønt jeg må indrømme -
- at den måske er vigtigere for os end for jer.
Nej, lad være...
Ved du, hvem jeg er?
Har nogen fortalt dig om mig?
Hvad har de fortalt dig?
- At du er høvding. - Jeg var høvding, ja.
En høvding vil altid være høvding, selv når han er død.
Jeg ville virkelig ønske, det var sandt, Cinque.
Du har ingen anelse...
Man prøver at herske klogt og stærkt, men...
Man prøver at forbedre sine stammefællers liv.
Man prøver at "dræbe løven".
Desværre er man ikke altid klog nok -
- eller stærk nok.
Og tiden går -
- og muligheden er forpasset.
Hør nu godt efter, Cinque.
Vi står over for at skulle forelægge jeres sag -
- for vort lands højeste retsinstans. Vi skal til at kæmpe med en løve -
- der truer med at rive vort land midt over.
Det eneste, vi har at forsvare os med, er en sten.
Naturligvis har du ikke bedt om at stå midt i denne historiske brand -
- mere end jeg har gjort det. Men vi befinder os her -
- ved et gådefuldt sammentræf af omstændigheder -
- og hele verden ser på. Så hvad skal vi gøre?
Vil han hjælpe os? Han kommer med flere spørgsmål end svar.
- Hvad sagde han? - Jeg forstod det ikke.
Cinque, hør her.
Jeg er ærlig over for dig. Alt andet ville være mangel på respekt.
Jeg fortæller dig, jeg forbereder dig -
- jeg formoder, jeg forklarer dig -
- at vi har en usædvanlig vanskelig opgave foran os.
Vi vil ikke være alene.
Alene? Bestemt ikke. Vi har retten på vor side.
Vi har en retfærdig sag. Vi har mr. Baldwin dér.
Jeg mente mine forfædre.
Jeg vil påkalde dem fra fortiden -
- helt tilbage fra tidernes morgen -
- og bede dem komme og hjælpe mig -
- ved domsafsigelsen.
Jeg vil række tilbage i tiden og trække dem ind i mig.
Og de er nødt til at komme -
- for nu er jeg den eneste grund til, at de overhovedet har levet.
Høje ret...
Jeg finder megen trøst i den kendsgerning -
- at min kollega, mr. Baldwin her -
- har forelagt sagen -
- så kompetent og fuldstændigt...
...at jeg knap har noget at tilføje.
Men...
Hvorfor er vi her?
Hvordan kan en simpel ejendomstvist blive så vigtig -
- at den skal forelægges for højesteret?
Frygter vi, de lavere retsinstanser ikke når frem til sandheden?
Eller er det vores altfortærende angst for en borgerkrig -
- der har ladet os fylde en oplagt sag med symbolisme -
- og nu ønsker, at vi ser bort fra sandheden -
- skønt den står foran os som et stolt knejsende bjerg?
Sandheden...
...er så sandelig blevet gennet ud af denne sag som en slave...
...pisket fra domstol til domstol, ulykkelig og ussel.
Og ikke som følge af nogen...
...enestående juridisk dygtighed hos vore modstandere...
...men i kraft af præsidentens lange, magtfulde arm.
Dette er ikke nogen banal ejendomstvist.
Det er denne domstols hidtil vigtigste sag.
For det, den i virkeligheden handler om -
- er selve menneskets natur.
Dette er...
...afskrifter af en korrespondance -
- mellem udenrigsminister John Forsyth -
- og dronningen af Spanien, Isabella II.
Jeg beder Dem -
- læse dem og tage dem med i Deres overvejelser.
Når jeg nævner dem nu, skyldes det en pudsig formulering -
- som ofte gentages.
Dronningen nævner atter og atter vore "inkompetente domstole".
Hvad mon ville falde bedre i hendes smag?
En domstol, der finder afrikanerne skyldige?
Det tror jeg ikke.
Og det vil jeg uddybe.
Dronningen ønsker en domstol, der gør som hendes domstole -
- de domstole, dette 11-årige barn leger med -
- i sit eventyrrige ved navn Spanien. En domstol, der parerer ordre -
- en domstol, man kan lege med som en dukke.
En domstol, som vores egen præsident...
...Martin Van Buren ville være yderst stolt af.
Dette er en publikation, som udgives af Præsidentens kontor -
- under navnet "Executive Review". Jeg er vis på, De alle læser den -
- eller i hvert fald, at præsidenten håber, De gør.
Det er et af de seneste numre. Det indeholder en artikel -
- skrevet af "et kvikt sydstatshoved".
Min tidligere vicepræsident John Calhoun, måske. Kunne det tænkes?
"Der har aldrig været et civiliseret samfund -"
"- hvori én del ikke udnyttede en anden dels arbejdskraft."
"Uanset hvor langt man går tilbage -"
"...til oldtiden, til den bibelske tid, bekræfter historien dette."
"I Edens Have, hvor kun to mennesker blev skabt -"
"- selv dér blev den ene udnævnt til at være den anden overlegen."
"Slaveri har altid eksisteret og er ikke syndigt eller umoralsk."
"Præcis ligesom krig og fjendskab er naturligt for mennesket -"
"- er også slaveri."
"Det er lige så naturligt, som det er uundgåeligt."
Jeg må indrømme, at jeg er uenig med de kvikke sydstatshoveder -
- og vor præsident, som giver dem ret. Jeg mener, at det naturlige -
- og jeg ved, det er en kontroversiel tanke, er frihed.
Frihed.
Beviset er, hvor langt folk vil gå for at genvinde den, hvis den mistes.
Han vil bryde fri af sine lænker. Han vil tilintetgøre sine fjender.
Han vil om og om igen forsøge, på trods af alle odds -
- på trods af alle fordomme, at komme hjem.
Cinque, rejs Dem venligst op -
- så alle kan se Dem.
Denne mand er sort. Det kan vi alle se.
Men kan vi også se en anden ting, der er lige så sand?
At han er den eneste sande helt i dette lokale.
Hvis han var hvid, ville han ikke stå her og kæmpe for sit liv.
Var han hvid, og slaveholderne briter, ville han blive -
- tynget ned af alle de medaljer, vi ville hænge på ham.
Der ville blive skrevet sange om ham.
De store forfattere ville digte bøger om ham.
Hans historie ville blive fortalt om og om igen i vore klasseværelser.
Vore børn... for vi ville forvisse os om det...
...ville kende hans navn lige så godt som de kender Patrick Henrys.
Men hvis sydstaterne har ret -
- hvad skal vi så gøre med det pinlige, besværlige dokument -
- Uafhængigheds-erklæringen?
Hvad med dens søgte tanker?
"Alle er skabt lige", "umistelige rettigheder", "liv, frihed" osv.
Hvad skal vi gøre med dette her? Jeg har et beskedent forslag.
Forleden aften talte jeg med min ven Cinque.
Han var hjemme hos mig. Vi var ude i drivhuset.
Han forklarede mig hvordan, når et medlem af Mende-stammen...
Det er hans folk.
Når et medlem af Mende-stammen er i en tilsyneladende håbløs situation -
- påkalder han sine forfædre.
Tradition.
Mende-stammen tror, at hvis man kan påkalde sine forfædres ånder -
- vil de altid være der.
Og den visdom og styrke, de undfangede og indgav -
- vil komme ham til hjælp.
James Madison, Alexander Hamilton -
- Benjamin Franklin -
- Thomas Jefferson -
- George Washington...
...John Adams.
Vi har længe tøvet med at spørge jer til råds.
Måske har vi frygtet, at vi ved at gøre det -
- ville indrømme, at vort særpræg, som vi skatter så højt -
- ikke er vort alene. Måske har vi frygtet -
- at en appel til jer ville blive opfattet som svaghed.
Men vi har omsider erkendt, at det ikke er tilfældet.
Vi forstår nu...
Vi er blevet nødt til at forstå...
...og tage forståelsen til os...
...at det, vi er -
- er det, vi var.
Vi har brug for jeres styrke og visdom til at besejre vor frygt -
- vore fordomme, os selv.
Giv os mod til at gøre det rette. Og hvis det betyder borgerkrig?
Så lad den komme.
Og når den kommer, får vi måske omsider -
- den amerikanske revolutions sidste slag.
Mere har jeg ikke at sige.
I sagen De Forenede Stater kontra Afrikanerne fra Amistad -
- er det denne domstols opfattelse -
- at vor traktat af 1795 med Spanien -
- på hvilken anklagemyndigheden har baseret sine argumenter -
- er uanvendelig.
Skønt den i paragraf 9 klart fastslår -
- at, og jeg citerer: "Opbragte skibe og ladninger -"
"- skal uskadt leveres tilbage til ejeren -"
- er det ikke blevet bevist til rettens tilfredshed -
- at lige netop disse afrikanere passer til denne beskrivelse.
Vi står så tilbage med det alternativ, at de ikke er slaver -
- og derfor ikke kan betragtes som handelsvarer -
- men er frie individer -
- med visse juridiske og moralske rettigheder -
- inklusive retten til at begå oprør -
- mod dem, der vil nægte dem deres frihed.
Derfor er det, med én stemmes uenighed, denne domstols afgørelse -
- at de anklagede straks bliver løsladt -
- og, dersom de ønsker det -
- bliver sendt tilbage til deres hjem i Afrika.
Hvad sagde du til dem?
Hvilke ord brugte du til at overtale dem?
Dine.
For at beskytte dig.
Tak -
- Baldwin.
Tak...
...Seingbe.
Befrielsen af slavefæstningen på Lomboko
Skyd!
- Alle er ude. - Skyd.
Skyd!
William Henry Harrison slog Martin Van Buren og blev -
- De Forenede Staters niende præsident.
Nedfæld et brev, løjtnant:
"Til Hans Ærværdighed, USAs udenrigsminister John Forsyth."
"Kære mr. Forsyth -"
"- det er mig en fornøjelse at kunne fortælle Dem, at De faktisk har ret."
"Slavefæstningen i Sierra Leone eksisterer ikke."
Dronning Isabella drøftede Amistad-sagen -
- med yderligere syv præsidenter.
I 1864 brast hendes håb om "erstatning" omsider -
- da sydstatshæren blev besejret i Atlanta.
Cinque vendte hjem til Sierra Leone -
- hvor der var udbrudt borgerkrig.
Hans landsby var lagt øde -
- og hans familie forsvundet.
Det menes, de blev solgt som slaver.